To byl koneckonců možná celý jejich problém – neviděl ji. Viděl, jaká by mohla být, kdyby se tu a tam něco poladilo, jenže ona nechtěla nic, než aby ji nechal na pokoji, jen ať si zůstane porouchaná.
Existence je chaos. Nic nedává smysl, tak se tomu snažíme nějaký dát.
Prožívala to, o čem snily všechny dívky v zemi. Princ však byl tolik mimo její dosah, z úplně jiného světa, že by na něj měla přestat myslet v okamžiku, kdy se za ním zavřely dveře. Měla by na něj přestat myslet hned teď. A už nikdy si na něj nevzpomenout, snad jen jako na zákazníka − a jako na prince své země.
A přesto vzpomínka na jeho prsty na její kůži odmítala vyblednout.
„Políbila bych vás na rozloučenou, kapitáne, ale objetí Jeho Veličenstva mi nejspíš seškvařilo pár drátů a obávám se, že váš polibek by mi roztavil hlavní procesor.“
„Jo, to si piš,“ řekl Thorne a mrkl na ni. „To si piš, že by roztavil.“
Napsat komentář